50 stran právničtiny lidsky – rozebíráme smlouvu ACTA | Kapitola 11
Seznam kapitol
ACTA byla tiše podepsána. Možná se nás vláda snažila ochránit od toho, abychom o ní přemýšleli a případně šli protestovat. Přece jenom je zima. I naše média vše přešla bez většího zájmu, je přece důležitější, že ministerský řidič bral 60 tisíc měsíčně a narodila se fialová kráva. Co smlouva znamená a kam vůbec směřuje?
Pořád dokola slyším stále stejnou písničku o tom, že lidi chtějí všechno zadarmo a celé hnutí proti ACTA a DRM je hnutí zlodějů a sket (vyjádřit se můžete i v naší anketě v pravém sloupci). Určité množství freeloaderů vždycky bylo a vždycky bude. Ty odstranit nelze, i kdyby se je moderní a pokrokové vlády rozhodly trhat na náměstí bagrem. Drtivá většina lidí chce ale hlavně moderní distribuční systém, který uživatele neomezuje, je pohodlný, rychlý a levný. Neustále se můžete setkat s lidmi, kteří vám tvrdí takové blbosti, jako že elektronická kniha a nebo digitálně distribuovaná hudba a video musí stát stejně jako to na fyzickém nosiči. Nemusí – odpadají náklady na materiál, výrobu, skladování, distribuci a marži prodejcům. O to všechno se dá obsah zlevnit, aniž by autoři utrpěli nějaké škody.
![50 stran právničtiny lidsky – rozebíráme smlouvu ACTA](https://storage.googleapis.com/pctuning-cz/media/images/nzqcsza19a9kjax60d444ade0183769095492.jpg)
Problém je v tom, že pokud cena digitálního obsahu adekvátně poklesne, v podstatě to bude znamenat rychlý konec fyzické distribuce, čehož se vydavatelé bojí jako čert kříže.
To, co přichází, bude změna, která část z nich zničí. Ani iTunes stále nejsou s uživatelskou přívětivostí tam, kde by měly být – stále jste limitováni jednou platformou a nemůžete si s obsahem dělat to, co byste chtěli. Přirozená evoluce vede k obsahu, který je bez restrikcí a je levný – to je cesta, kterou šly sdílecí systémy. ACTA jde opačným směrem, snaží se zabetonovat status quo a připravit nástup světa plného restrikcí. Žádného normálního člověka ale nezajímají problémy vydavatelů – jejich smlouvy s autory, vzájemné hádky a licenční války, expirace licencí atd. Uživatelé chtějí jenom obsah a zaplatí za něj, pokud bude bohatý výběr, obsah bude levný a bude se snadno používat. Chtějí jednoduchý model služby. Vydavatelé chtějí složitý model s DRM, s limity, s regiony, s metatagy, s kontrolami, s digitální verzí policejního státu, kde se poskytovatelé připojení sami změní na policajty, kteří pro ně budou zadarmo pracovat. Proto navrhli ACTA a proto ho navrhli tak, aby se dal ladit za pochodu a dovolil postupné utahovat šroubů na těch správných místech.
A proto bychom měli ACTA velmi hlasitě odmítnout.